Längesen vi såg dig...
Tråkigt med dina föräldrar.
Ja.
Knäckebröd och pastej kommer.
Tack.
Ben.
Hej!
Hur mår du?
Jag visste inte om vi skulle ses igen efter sista sessionen.
Sätt dig.
Vad gör du I Ålesund?
Jag dricker ju inte, men jag köper en öl till dig.
Nej.
Nåt har hänt mig.
Du måste lyssna på mig.
En utländsk kvacksalvare.
Noll referenser.
Jag måste ha nån.
Det är julafton och vi är oförsäkrade utan värdering.
Okej, vi pratar senare. Hejdå.
Dr Bendik Halvorson.
Trevligt. Hej.
Var är patienten?
Där inne.
Vi har varken namn
eller adress.
En signatur bara,
så att vi kan ge medicin.
Min norska är sådär.
Okej. Engelska går bra.
Har du bipolär sjukdom I familjen?
Lider du av hallucinationer?
Var är hon?
När såg ni henne sist?
Paranoid schizofreni. Ett typfall.
Nej!
Rör mig inte.
Har du skadat dig själv?
Du kan inte stoppa det.
Snälla.
Depression är vanligt
och kan uppstå av olika skäl.
Nu...
...för att hjälpa dig behöver vi blodprov...
...och en hälsokontroll.
Jag...
Jag är inte galen.
Vi kan lägga in henne.
Vänta, snälla.
Nej!
Det är ett anfall.
Kan du hjälpa mig?
Han föll. Det var två av honom.
Hon såg ut som honom.
Hon var han.
Har du tagit nåt?
Är det ett skämt?
Hör på...
Du räddade mitt liv.
Du återupplivade mig. Jag gör allt för dig, men det här...
Är dina föräldrars hus vid Holenfjord sålt än?
Det är för avlägset.
Vi måste ge oss av ikväll.
Vi har hårt arbete framför oss.
Jag behöver en man som du.
En bra man, en partner,
som kan bevara en hemlighet.
- En partner? - Ja.
Det...
- Du behöver visst många saker. - Jag erbjuder ett nytt liv...
...mening, samarbete,
en grundande roll
I en av medicinhistoriens viktigaste upptäckter.
Snälla Steinar, kom ut till bilen.
Du kan avgöra själv.
Dr Halvorson sa att du måste se det.
Vem är du?
Jag heter Runa.
Jag kan inte sluta...
...se Lils ansikte.
Jag har aldrig sett nån se ut så och...
...det var mitt fel.
- Jag är ett monster. - Du är inget monster.
Du är inget monster.
Du är en bra människa.
Men vi behöver hjälp. Vi måste förstå...
...vad som händer.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
När började du jobba för sekten?
Det är ingen sekt.
- Jag sa ju det. - Okej.
En tillflyktsort.
Folk åker frivilligt till tillflyktsorter...
Flickan ska till modern.
Det är bättre än att bo på gatan.
Kom igen. Berätta...
Jag vet min andel, men...
Vad är hela beloppet?
Det handlar inte om pengar.
Nej.
Aldrig...
...med sekter.
- Bättre? - Ja.
Bra.
Här.
Nästa sjukhus ligger I Mile End.
- Christine. - Princess Victoria.
- June är inlagd. - Vi är på väg.
Ta det lugnt. Jag ringer.
De vet nåt.
Din vän är vaken men mycket sjuk.
VEM ÄR DU ÖVER GRÄNSEN?
Drogerna orsakade en stark reaktion.
Hörde du ett märke?
- Ett gatunamn? - Nej.
Nej, symptomen skedde innan drogerna.
Va?
June är inte sig själv.
Hennes kropp förändras, ögonen, rösten...
- Vad menar du? - Testa allt,
röntgen, magnetröntgen?
- Vi gör allt. - Snälla.
Det är nåt fel på min flickvän och det är farligt.
- Lugna dig. - Jag är lugn.
Jag är lugn, men du lyssnar inte på mig.
June är farlig och jag kan inte hjälpa henne!
Ge mig ett urinprov och ett blodprov.
Nej. Inga sprutor.
- Men June... - Nej.
- Det går bra. - Nej!
June?
June!
Harry...
Fan.
Hör du mig?
Deborah?
Snälla..
Fan.
Okej.
- Vi måste få ut dig. - Va? Vi kan inte lämna henne.
Det är ett sjukhus. Hon får hjälp.
Kom.
Vi väntar här.
Ser om de hittar henne.
June McDaniel. Hon togs in igår.
- Ha tålamod... - Nej.
Hon är min 16-åriga dotter.
McDaniel...
June.
Hon är på västra avdelningen. Sätt er...
Tredje våningen.
- Var är undersökningsrummen? - Till höger.
Ryan är här!
- Hur lyckades de? - Vet inte.
Vi måste fortsätta.
Herregud.
- Jag letar efter nån. - Vad händer?
Ursäkta.
- June? - June!
Pappa har aldrig sett ut så.
Harry? Tänk om du hade rätt?
Tänk om han visste och dolde det?
Det förklarar mycket. Kom.
Där är pojken.
- Men inte flickan. - Det är de.
Du skämtar.
Mår du bra?
Det känns konstigt.
Det är tungt.
Kom.
Hur visste du?
Jag vet inte.
Vad som helst kunde ha hänt.
Hon var trött efter behandlingen.
Jag borde inte ha berättat om June.
Jag förstod inte vad jag gjorde.
Det var samma med min mor.
Korttidsminnet försvinner först.
Jag har funderat.
Jag kanske borde testa igen.
Men du är centrerad.
Du visar vad vi kan åstadkomma.
Hur skulle det se ut?
Behandlingen funkar. Det är min hjärna.
Jag...
Jag är mindre stabil.
Du vet att jag har kämpat.
Vad handlar det om?
Jag vet att det är svårt att dela mig,
men Sigrid och Elena är I viktiga stadier.
Det handlar om mig, för en gångs skull.
Jag litar inte på mig själv.
Jag litar på dig.
Jag bör ta in småplantorna.
Ingen fara. Det behövs inte nu.
Jag vill.
Jag måste jobba.
Jag förstår. Jag går med dig.
Jag har tänkt på vad du sa. Du har rätt och jag är redo.
Redo att må bra för June.
Det blir svårt, men vi är med dig hela vägen.
Jag är stolt över dig.
Det du sa stämmer.
Bra.
Är du redo?
Hoppas det.
Det var efter midnatt.
Pappa satte sig på min säng.
Han sa: "Jag älskar inte din mamma.
Jag kan inte låtsas."
Han hade träffat en annan kvinna, Eva Dahl.
Han hade packat och skulle åka.
"Jag älskar dig inte mindre."
"Du dödar henne om du går."
"Eva är gravid."
Jag hatar hur han sa hennes namn, som om hon är vår familj.
Min pappa. Min och mammas. Han fick inte lämna oss.
Först försökte han kämpa emot
men föll sedan I mina armar.
Jag höll om honom och väntade på tårarna,
och sedan blinkade hans telefon.
Det var Eva.
Jag svarade.
"Jag hatar dig.
Du har förstört oss. Gör abort och lämna oss ifred."
Det var min pappas röst.
Jag var livrädd.
Jag sprang till mamma, som sov.
Jag sa: "Jag älskar dig.
Nåt hemskt har hänt.
Jag älskar dig mycket."
Hon gick emot mig
och höll mitt ansikte.
"Jag förlåter dig."
Sedan kysste hon min mun...
...och tryckte sig närmare min kropp...
...min pappas kropp.
Jag visste bara att pappa inte skulle åka
och att mamma var lycklig.
Det var bra, Sigrid.
Jättebra.
Vad händer med det nu?
Ingenting.
Det förvaras säkert här med mig.
Är du säker?
Jag vet att det var längesen.
Men ja, det är okej.
Tack.
Jag kollar där uppe.
Okej. Hon verkar bo själv.
- Vad hände med "ta inte mycket"? - Jag är hungrig.
Jag gillar färgerna. Påsklilja.
Vad pratar du om?
- Skönt att vara hemma. - Det är inte ditt.
Varför inte?
Vi har säng, badkar, mat och kyl. Steinar känner inte igen mig.
June, det är ingen lösning.
Harry!
Det är djupt.
Gör det ont?
Ja.
Hur gör du det här?
Mina fingrar kan det.
Kände du det komma?
Det är som en våg.
Böljar fram.
Sopar bort allt.
Tre gånger. Det måste finnas ett samband.
Jag var rädd.
När Steinar tog min arm var jag livrädd.
På klubben trodde jag att jag tappade förståndet.
Och nu?
Sättet du pratade. Som att du givit upp.
- Och sprutan... - Okej.
- Du var rädd? - Ja.
Så du försökte stoppa henne.
Rörde du henne?
Hud mot hud?
Ja.
Okej.
Det är bra.
Det är en början.
Wow.
- Det är... - Vad?
Det är snyggt.
Det kändes som en spark.
Herregud.
Jag är ju gravid.
Hur kan bebisen vara med oss båda?
Det går inte.
- Det är inte äkta. - Jo.
Jag kände det.
Du ser det. Känn.
- Jag vill inte. - Är du rädd för att röra mig?
Herregud.
Det gick bra med Lil.
Hur kan du säga så?
Det tog emot, för jag vill bara ha dig.
- Men det här är inte du! - Bra.
Jag vill inte vara jag.
Jag borde nog inte finnas.
Det är du, okej? June McDaniel.
Inte gravid, vi har inte haft sex.
Hade vi det vore det vår bebis.
Och jag vore livrädd.
Men jag skulle veta hur man gjorde.
Men det här?
Det har inget med oss att göra. Sluta nu!
Jag är gömd.
Vi är säkra. Vi har huset.
Kan vi inte stanna ett tag?
Jag förstår inte. Varför vill du det?
Vara nån annan?
June.
Jag är här.
Titta på mig.
Jag kan inte.
Vi måste vänta tills hon är ensam.
Jag har alltid beundrat dig.
I skolan...
Du brukade klå upp mig, men vi blev kompisar efteråt.
Och nu...
...väntar vi på att kidnappa
en 16-årig tjej som inte är där!
Vem tvingar dig?
- Om nån vet nåt... - Sluta prata.
Sluta.
Jag vet hur det var när dina...
Du vet ingenting.
Jag försökte ta mitt liv.
- Gjorde du? - Ja.
Men...
Varför sa du inget?
Jag kunde inte prata med nån...
...som kände mig.
Det fanns en man.
En läkare.
Jag vet inte hur, men han lyckades.
Han gav mig mening.
En ny familj.
Vi är partners.
Okej.
Varför är han inte på den här galna resan?
Varför inte?
Flickan är där inne.
Lita på mig.
Jag litar på mina ögon.
Jag såg pojken gå in med en gravid kvinna.
Det här är...
Chris?
Chris, är du hemma?
Vad gör du här?
Vad är det? Vad har hänt?
John letar efter honom på Princess Victoria.
Jag blir galen här.
Polisen gör sitt jobb.
Det vet du bättre än nån.
- Som hans mamma... - Jag vet.
De vill inte ha mig där.
Doug.
Jag ber inte om nåt.
Låt mig vara din vän, Chris.
Kom igen.
Familjen först.
Det känns som att jag kan göra allt.
Mitt liv ska börja.
Allt arbete lönade sig.
Du blir nästa att åka.
Nej.
Jag vill skapa ett liv här, på en säker plats.
En plats där mina hundar kan ströva.
Stannar du?
- På Sanctum? - Ja.
Men det är inget liv. Vill du inte ha ett eget hem?
Nya vänner?
En partner?
Som jag har saknat beröring.
De sakerna gav mig aldrig sinnesro.
Jag är förvånad.
Du har varit så engagerad.
För att bli bättre.
Och komma härifrån.
Runa åkte aldrig.
Runa är inte patient.
Runa är en partner.
Sanctum är hennes liv.
Det är allt hon har.
Kanske allt hon vill ha.
Jag vill ha mer.
Det borde du med.
June?
Här.
Han ser ut som min morbror.
Vems morbror?
- Vad gör du? - Vad tror du?
Vi behöver mat och vi måste dra.
- Jag stjäl inte pengar. - Okej.
Var ska vi få pengar ifrån?
- Det gäller inte bara idag. - Varför agerar du såhär?
- Harry, sluta! - Det är inte jag som agerar.
Du kan komma tillbaka om du vill.
Men du försöker inte.
Jag går och handlar.
Var beredd.
Steinar.
Det är ett misstag.
Håll dig borta.
Vad händer med mig?
Är jag sjuk?
Hur känner jag vad Deborah känner?
- Jag visste det! - Säg hur man får det att sluta!
Stilla!
- Steinar! - Starta bilen. Jag har flickan.
Hon är gravid.
- Barnet kan skadas! - Flickan är viktigast!
De är här! Vi måste bort!
- Harry! - Ring polisen!
Kom, June!
Sluta!
Vem fan är du?
Fy fan.
En återvändsgränd.
Kom. Vi måste sticka.
- Kom. - Jag kan inte springa.
Deborah kämpade så länge.
Va? Hur vet du det?
Nåt kan hända. Bebisen kan inte vara med oss.
Jag kan inte göra det.
Jag vet inte.
Hur ska barnkammaren möbleras?
Samma färg som I köket.
Påsklilja.
Jag gör det inte själv, mamma.
Jag gör det utan en man.
Jag kan inte tro det.
Jag ska få en pojke!
June! Kom!
Kom.
Ner.
Du. Titta på mig.
Jag vet att du oroar dig för dem,
men det räcker nog inte.
Tänk om...
Du kanske måste vilja bli dig?
- Men det gör jag inte. - Jag vet.
Jag vet. Och jag vet att du är rädd.
Men jag är inte rädd för den du är.
Okej?
Vi ska släppa taget om dem. Tillsammans.
Jag kan inte.
- Tänk om jag skadar dem? - Det gör du inte.
Andas, okej? Din kropp hjälper dig.
Hjälper du mig?
Alltid.
Du är min enda och jag är din.
Okej?
June...
Förlåt för förut.
Av alla jag har träffat...
...väljer jag dig, June McDaniel.
Jag väljer dina ögon, en storm över ett blått hav.
Jag väljer din fräken, som du döljer I armvecket.
Fingret som sluter sig om min hand.
Ditt första brev.
Ditt första svar.
Även om jag inte öppnade det först.
Bläckfläckarna som du lämnade.
Jag älskar allt som du är.
Okej?
Snälla...
...älska de sakerna också.
Fan!
Öppna dörren!
Jag ser dig.
Fortsätt.
Jag är inget monster.
Jag är June McDaniel.
June.
Den är borta.
Bebisen är borta.
Jag hoppas de är säkra.
Vi är inte det.
Kom.
Skicka filmen på Deborah.
Jag bryr mig inte, jag behöver den.
Nu.
Hallå?
- Det är jag. - June.
Mår du bra? Var är du?
Ni är I London. Jag vill prata med pappa.
Nej. Vi kommer och träffar er.
- Var? - Jag meddelar plats.
Kom.
Vänta.
Vi har en chans att få hem henne.
Ge henne vad hon vill.
Svara ärligt på hennes frågor, okej?
Nej.
- Bilen står utanför. - Vi är hungriga.
Självklart. Vad vill ni ha?
Burgare och pommes.
Jag kommer inte hem.
Jag flyttar inte till Fair Isle.
Jag ska vara mig själv.
Harry och jag delar inte på oss.
Jag förstår.
- Varför åkte mamma? - Du vet.
Berätta det igen.
Det är mycket jag vill berätta för er.
- När vi har kommit hem. - Nej. Nu.
Du kan berätta för mig med.
Inga fler lögner.
Det är inte rätt plats.
Jag ville aldrig lämna er.
Dig eller Ryan. John sa att jag måste...
Jag var tvungen.
Jag ville inte såra er.
Var är hon?
- Var fick du det ifrån? - Du ville kontrollera henne.
Du fick henne att åka.
Hon lämnade er. Jag tog hand om er.
Din mamma hade demoner. Jag trodde det var bäst så.
Utegångsförbud. Inga vänner, inget liv! Lugnande tabletter.
En liten dos för att lugna dig.
För du vet vad jag är?
Vad menar du?
Du är min dotter. Ni är mina barn och jag älskar er!
Jag ljuger inte.
Du har tankar om din mamma,
vad hon kände och gjorde.
Du kände henne inte som jag. Hon var sjuk.
- Hon skadade folk. - Det är inte hennes fel.
Vad hon än sa I videon...
Ryan, du hade rätt. Pappa ljög.
Han har ljugit hela tiden, för mamma och jag är inte sjuka.
Vi är annorlunda.
Jag hittar henne.
Din mamma kan inte älska dig som du behöver.
Du tror att du kan spela hjälte.
Det kan du inte.
Du kan älska, men det räcker inte.
Vad är det med henne?
- June? - Rör henne inte!
Spring!
June!
Vilken ära att vara omringad av fantastiska kvinnor.
Sigrid, ditt arbete är inspirerande,
en källa till stolthet.
Dina framsteg är en triumf för oss alla.
Ben, Runa,
jag kan inte tacka er nog.
Ni är min andra familj.
Vi kommer sakna dig, Sigi.
- Skål. - Skål.
Mycket måste organiseras.
Du åker inte oförberedd.
Och med tiden
kommer Elena och June följa efter.
Elena ska ingenstans.
Vad menar du?
Elena?
Dr Halvorson sa att jag kan stanna med June.
Stämmer det?
Självklart.
Vi har inga gränser.
Det här ska vara festligt.
Sanctum är ingen plats för en flicka.
Jösses, jag har varit dum.
Din nya familj, din framtid...
- Jag är väl inte en del I den? - Runa, snälla.
Det här är...
Vad pratar du om?
Runa är sjuk.
Damer, på engelska.
Det är så tydligt. Du har satsat allt på flickan.
- Vi vill bara att June är trygg. - Ja.
Var inte nedlåtande.
- Runa. - Ben och jag räddade dig.
Du hade ingenting.
Ni var bara djur.
Du!
Håll dig långt borta från mig.
- Runa. - Fan!
BEVIS
LOKALINVÅNARE I KOMA
Chris, vad I helvete gör du?
Pennines-fallet är avslutat.
Där. Det var Harry på Princess Victoria.
- Jag såg honom på filmen. - Är han skadad?
Jag trodde han var med June.
Sjukhuset skickade det.
Det hände idag. Hon ligger I koma.
Doug, det är som med Lewis och de andra.
Det händer igen.
Det är inte ditt område. Låt folk göra sitt jobb.
När vi inte gjorde vårt?
Vibrerande ögon?
Jag har bara sett det I Pennines-fallet.
Doug.
Nåt händer.
Och Harry är mitt uppe I det.
Du riskerar vårt arbete fundamentalt.
När slutade du se mig, Ben?
Elena är ung nog att ge dig allt. Är det så?
Du tappar greppet. Du är ingen hjälp.
- Vi delar inte säng längre. - Är det mitt val?
Jag är ett pussel som du har löst. Nu väntar andra utmaningar.
Du var aldrig svartsjuk.
- Jag trodde du skulle vara trogen. - Det är jag.
Du måste kontrollera ilskan.
Du vet vart det leder.
Därför kan vi inte dela säng.
Är det skälet?
- Det är inte säkert. - Du säger det.
Som behandlingen. Hur vet jag vad du gör?
Jag försöker ge liv till två kvinnor.
Det handlar alltid om Elena.
Och Sigrid, och nu June! Jag då?
Din familj! Minns du mig?
Snälla, sluta.
Runa.
Använd mantrat.
Jag minns det inte.
Runa Gunnarsen.
Femtiosex.
Född I Levanger.
Barn med I just hår.
Trappa till grön dörr.
Runa?
Jag vill inte.
- Jag vill inte göra det. - Jag vill inte lyssna.
Såja, min kära.
Ta det lugnt...
Jag har dig.
Din bror är schysst.
Ja.
Det är han.
- Är du okej? - Ja.
- Jag lämnar dig ifred. - Nej, vänta.
Stanna.
Jag vill att du...
...ser mig.
Din tur.
- Vad? - Det är bara...
Jag har tänkt på det.
Ja.
Vad händer nu?
Jag vet inte.
Jag kunde inte föreställa mig...
...hur det vore.
Nej.
Jag trodde vi skulle gömma oss.
Och inte ha nog med tid.
Vi har all tid I världen nu.
Ingen brådska då.
Precis.
Ingen brådska.
Det är okej.
Jag är inte rädd.
Jag har inte...
...du vet...
...förut.
SE VAD SOM HÄNDER HÄRNÄST
SAMMA TJEJ?
SAMMA KLÄNNING?
JAG VET VAD DET HÄR ÄR. JAG KAN HJÄLPA TILL.
Undertexter: Anna Hiebsch